Cleveland 1967
Voi paska!
- Rauhoitu, Em, Bobby ei välitä. - Minä välitän. - Rentoudu.
Haista paska!
- Soitan myöhemmin? - Selvä.
Hyppää tänne.
- Sekoittiko se pääsi? - Ei.
Vähäsen.
Se on rakkautta. Ei sitä tarvitse pelätä.
Meidän on etsittävä sinulle tyttöystävä. Olet yhdeksän. Olet ollut neitsyt liian kauan.
- Etsimme sinulle jonkun kuudennelta luokalta. Jonkun kokeneemman. - Selvä.
Tule vaan.
Minulla on yllätys sinulle.
Tämä on LSD:tä.
Ajatusten selkeyttäjä.
Kippis.
- Hän on suosikkini. - Hän on kaunis.
- Miltä tuntuu? - Hyvältä. - Kerro kun tuntuu tosi hyvälle. - Selvä.
Näytän sinulle jotakin.
Tänne on hyvä tulla, kun asiat kotona eivät ole kunnossa.
Poikani, -
tämä on perintöni.
Maailmassa ei ole mitään pelättävää, Bobby.
Olen lähelläsi.
Kaikki hyvin?
Täällä me asumme.
- Näen talomme täältä. - Tule alas.
Näen koulunkin!
- Tule nyt. - Näen huomisen täältä.
- Miltä se näyttää? - Kauniilta.
Iso kaunis maailma. Kaikkea voi tapahtua.
- Hei. - Hei, lsabel.
Lou! Jerry! Miten menee? Mitä haluatte juotavaksi?
Herra Oikea, jos olisit 30 vuotta vanhempi...
Hei, pikkumies.
- Rakastan Jeffersonin Lentokonetta. - Ymmärrän
Hei, illan kuningattarelle.
Aika mennä sänkyyn, Bobby Mene nyt.
- Varmasti. - Bobby, nyt nukkumaan. - Ei!
- Hyvää yötä. - Tule nyt!
- Ei, ei! - Lopeta tuo. - Ei, ei, ei! - Älä ole idiootti.
- Älä munaa asioita. - Menehän.
Älä sano, "munaa."
Haista paska.
Äiti tarvitsee hieman vapaa-aikaa, kaveri.
Tehtävänäsi on näytellä 9-vuotiasta, kunnes toisin määrätään.
Mutta kaipaan kaikkea.
Aina on enemmän, Pal.
- Lentävä lautanen. - Mitä? - Takapihalla!
Se aikoo laskeutua!
No missä se on?
- Lentokonettako tarkoitat? - Tiedän miltä lentokone näyttää.
Olet idiootti, Frank.
Hei, muukalaiset!
Tulkaa takaisin! Olen valmis lähtemään kotiin!
Hei, kaunokainen.
Carlton!
Voi hyvä luoja!
Voi hyvä luoja.
- Kutsukaa joku ambulanssi! - Tulet kyllä kuntoon, vai mitä?
Kultani! Voi hyvä luoja, kultani!
Sinä tulet kyllä kuntoon. Kaikki on hyvin.
- Hei. - Hei.
Lukio, hienoa.
Kyllä.
- Hieno takki. - Kiitti.
Haluatko polttaa jointin?
Kyllä, uskoisin niin.
- Kyllä. - Mennään.
En usko, että tämä toimii.
Ole kärsivällinen, kaveri.
Tämä ei ehdottomasti toimi. Tunnen juuri samoin kuin ennenkin.
Joten Bobby, olet uusi kaupungissa?
En, herra. Olen ollut täällä koko ikäni.
Olen ollut hieman -
näkymätön.
- Tervetuloa oikeaan elämään. - No, kiitos.
Teitkö sinä tämän leivän?
Leivät ovat harrastukseni. Pystyn tekemään niitä melkein unissanikin.
Joten, mitä isäsi tekee?
- Hän on opettajana Fillmoressa. - Äitisi, onko hän töissä?
Ei. Tarkoitan...
Hän kuoli viime vuonna.
Olen pahoillani.
Ei sinun tarvitse. Et edes tuntenut häntä.
Tuota... Tarkoitin...
Tarkoitin hieman yleisemmällä tavalla. Tarkoitin, että -
olen pahoillani menetyksestäsi.
Tämä on todella hyvää leipää.
Pidän todella takistasi.
- Se on veljeni. - Se on makea.
Hän on myös kuollut.
Haluatko lainata sitä?
Tässä, ota vain.
Se sopii sinulle.
Odota hetki.
Tässä.
Ota se.
Se sopii.
Isä.
- Pojat? - Paska!
Tulkaa sisään, rouva Glover.
Anteeksi tunkeiluni. Mietin vain että, mitä tuo musiikki on?
Se on Laura Nyroa.
Tuota, kukaan ei halua äitiä pyörimään nurkkiinsa.
Hei hei äiti.
Pistä se pois. Joudutte vielä vaikeuksiin.
Rouva Glover. Olet ollut niin kiltti minulle.
Mietin tässä... Haluatko savut?
Ei en halua.
Siinä ei ole mitään pelättävää. Se on vain hyvästä.
- Olen Jonathanin äiti. - Bobby, en oikeen usko... - Mutta...
Olet myös, niin kuin...
Kehtaatkin kertoa isällesi!
- Mitä minun täytyy tehdä? - Vedät vain savun suoraan keuhkoihisi.
Juuri noin, kaikille käy.
Kokeile uudestaan.
Hyvä.
Nyt pidätä.
Mitä...
Mitä tämä tekee, tarkalleen?
Tarkoitan, mihin minun tulisi varautua?
Se saa sinut vain nauramaan. Tekee sinusta, tiedäthän, iloisen -
ja ehkä hieman hölmön.
Rouva Glover?
Tämä on niin siistiä.
Hän kuulostaa kovin surulliselta.
Hän on jumalatar.
Kuulin hänen laulavan, ja olin ihan...
En tiedä.
Hän vain kuulostaa niin kauniilta.
Ja yksinäiseltä.
Äiti?
Kiitos kulta.
Olemme kaikki täällä, kauniita ja yksinäisiä.
- Tule, tanssitaan. - En.
- En missään nimessä. - En hyväksy kieltävää vastausta.
Katso nyt mitä saat vanhan rouvan tekemään.
- Olet hyvä tanssimaan. - No, ehkä joskus aiemmin, -
varhaisena pleistoseenikautena.
Bobby, jos sinulle tulee kylmä, eteisen komerossa on täkki.
- Kiitos, rouva Glover. - Ole hyvä. - Hyvää yötä, äiti. - Hyvää yötä.
- The Stones tulee maaliskuussa. - Meidän täytyy saada liput.
Meidän pitäisi mennä jokaisena kolmena iltana.
Isä?
Isä, on jo myöhä.
Enkelini.
- Pikku reppanani. - Kiitos. - Eipä kestä.
Joten...
Se siitä.
Olen ikään kuin -
viimeinen lajiani.
Ei, et ole.
Toivon, että olisin ollut hänen kanssaan.
Kaikki on hyvin.
Voi äiti, ei. Elämä ei voi olla näin hyvää.
Isäsi vei minut katsomaan tätä toisilla tai kolmansilla treffeillämme.
- Onnea perjantaillemme. - Mitä haluat tehdä?
- Jotain mahtavaa. - Ei täällä ole mitään mahtavaa.
- Otitko isäsi auton? - Pieni lenkki vain.
Hei, pääseekö kyytiin?
Hitto! Painu pois! Painu heti pois!
- Hitto. Hitto. - Jon. Jon.
- Minun täytyy mennä. - Asut täällä.
Tämä on ihan sekavaa.
Varmaan päästimme tilanteen...
- Tarkoitan... - Se on rakkautta.
- Se on vain rakkautta. - Innostuimme vähän -
ja mielestäni meidän pitäisi lopettaa.
Tarkoitan, että ihan kohta valmistumme ylioppilaiksi.
Sitten olemme yliopistossa. Haluan yliopistoon suureen kaupunkiin.
- Sinä siis lähdet? - Heti kun vain pääsen.
- Olet hereillä. - Minä vain...
Halusin lasin vettä.
En voinut nukkua, joten päätin, että voisin tehdä jotain hyödyllistä.
Ehkä minun ei pitäisi olla täällä enää.
En ole syytön kaikkeen tähän, Bobby.
En voi esittää olevani.
Rehellisesti sanottuna, en tiennyt mitä tehdä.
Minun pitäisi olla äiti.
Minä olen aikuinen.
Eikä minulla -
ole pienintäkään ideaa mitä tehdä tai sanoa teille.
Minun olisi parempi lähteä. Varmastikin...
Haluatko oppia leipomaan kakun?
Joskus on hyvä tehdä vain simppeli, käytännöllinen asia.
- En tiedä. - En ole levittänyt vielä toista kuorrutusta.
Se ei ole leipätaikinaa. Sitä täytyy muotoilla, kunnes se herää henkiin.
Piirakkakuorrute on juuri päinvastainen.
Se tarvitsee lapsen kosketusta. Käsittele sitä niin vähän kuin mahdollista.
Olet yllättynyt kuinka helppoa se on, kun olet oppinut osan kikoista.
Suostuttele sitä. Juuri noin.
Tosi hyvä.
Oikein hyvä.
Ainakaan Alicen ja minun ei tarvitsisi kärsiä toisesta talvesta Clevelandissa.
- Pärjäät paremmin Arizonassa, Ned. - Niinpä, uusi alku.
- Toivoisin ettei se olisi niin kaukana. - New Yorkista Jonathan pääsee tänne helposti.
- Ja minäkin olen siellä. - Bobby...
Poikani...
Et voi muuttaa Arizonaan Alicen ja minun kanssa.
Sinä olet 24.
- Et voi elää luonamme koko elämääsi. - Tiedän. Minä vaan...
Aika astua maailmaan.
Kukaan ei ole kotona. Jätä viesti.
Hei, Jonnie.
Anteeksi, en ole tottunut tällaisiin juttuihin.
Soitin kertoakseni, no, kysyäkseni oikeastaan -
tiedätkö, Ned ja Alice muuttavat Arizonaan -
ja vain minä olen täällä.
Todellisuudessa, en edes ole varma mitä tehdä.
Tuntuu, että olen vain -
leiponut todella kauan.
- Bobby? - Hei.
- Olet täällä. - En voi uskoa tätä.
Sinä olet täällä.
- Kuinka matkasi meni? - Menihän se.
Uusi kotisi. Tervetuloa Tarantula Armsiin.
Tiedän, se on valtava.
Hei, sait Dylanin levyn kopion.
- Onko hän täällä? - Hän on täällä.
Tervetuloa Bobby.
Bobby, Clare, olen kertonut sinusta paljon.
- Hei. - On hienoa tavata viimeinkin.
Niin minustakin.
Kiiton kun annatte minun kuokkia täällä jonkin aikaa.
No tulehan. Ota tavarasi, ja asetu taloksi. Tule Jonathan.
Kiva saada vähän taukoa lavastehommista.
Haluatko lähteä päivälliselle, vai haluatko purkaa tavarasi ensin?
Toin enimmäkseen -
levyjä.
- Mennään ulos. - Selvä.
- Pitäkää hauskaa, pojat. - Tule mukaan.
Ei. Uskon teidän tarvitsevan hieman kahdenkeskistä aikaa.
Ei, oikeasti. Tule.
Hyvä on.
Laitan vain toisenkin silmäni, sitten mennään.
- Bobby on ihastuttava! - Niin on, omalla Bobbymaisella tavallaan.
- Miksi kaikki hyvät on homoja? - Bobby ei ole homo.
On vaikeaa sanoa tarkalleen mikä Bobby on. Haluatko uuden oluen?
Joo.
Ala tulla!
Vien sinut huomenna keskuspuistoon.
Viikon sisällä olet nähnyt koko kaupungin.
Hei.
- Mitä? - Sinulla on tatuointi.
Vuosia sitten, yliopistossa, ajattelin tatuoinnin sopivan minulle.
Siistiä.
Bobby.
Minusta meidän pitäisi puhua muutamasta asiasta -
- mutta en ole varma kuinka sen sanoisin. - Mistä asioista?
Silloin kun olimme lapsia -
se mitä tapasimme tehdä.
Olimme silloin lapsia.
- Tapailetko ketään Clevelandissa? - En. Minä -
Minä vain tein töitä, hengailin...
- Entä sinä? Tapailetko ketään - En.
En ketään erityistä.
Katso mitä joku on heittänyt pois.
Hei, Leonard C.
Tuolla kadulla, kuolleiden hämähäkki joukossa.
- Montako kertaa olimme pilvessä tämän aikana. - En pysynyt laskuissa.
Hei, teen lasagnea.
Voisimme korkata pullon Chiantia ja kuunnella "Suzannea", 10 kertaa.
- Anteeksi, minulla on treffit. - Ei se mitään.
Jätä minullekin jotain.
Olet luvannut tehdä tämän ainakin kerran vuodessa.
Bobby, jos painan 136 kiloa, en pysty nousemaan rappusia.
Harmi, Jonathanin on missattava se.
No, Jonathanilla on muita tavoitteita.
Ja se oli paras. Olimme järjiltämme.
- Oliko sinulla hauskaa? - Parasta. Parasta.
Tiedät kuin joskus DJ tuntisi sinut?
Tuota minä juuri tarkoitinkin.
Tämä on surullisimmista albumeistani.
- Avioeroni jälkeen. - Olitko naimisissa?
Vuosia sitten. Hän oli sadistinen huumeaddikti -
ja minä olin, masokistinen, yritteliäs huumeaddikti.
- Se käy järkiinsä, ajoittain. - Missä tapasit hänet?
- Tahdotko todella nauraa? Woodstockissa. - Olit Woodstockissa?
- Kuten konsertti? - En kerro tätä kelle tahansa, Bobby.
- Millaista se oli? - Mutaista.
Et ole koskaan nähnyt niin paljon mutaa. Tunsin itseni siaksi.
Olin kiinnostunut Dennystä, koska hänellä oli Lifebuoy-keitto lammikossa.
- Oletko koskaan kuullut Steve Reichiä? - En.
Se on yksi suosikeistani. Kuuntele.
Sain tavallaan selville, mitä tapahtuu poltellessa.
- Hei, kaunottaret. - Hei, kulta. Tulit kotiin aikaisin.
Minulla oli vähemmän hauskaa, kuin olisi voinut olla.
Kuten tiedät, jätämme kaikki kuistin valon päälle sinua varten.
Pidän siitä.
- Jonnie, oletko kuullut tästä kaverista? - Steve Reich.
- Toki. - Hän on loistava. Hän on vain...
Hän on...
- Mistä ylipäätänsä löysit hänet? - Hän löysi minut.
Hän on tervetullut lisäys kotiimme.
Bobby, eikö sinun pitäisi löytää työpaikka?
Olen leipuri. Palkkaisiko New Yorkin leipomot minut?
New Yorkissa, joku maksaa sinulle, kun teet melkein mitä tahansa.
Jos hankin elantoni tekemällä hattuja.
Hän ei juurikaan tee elantoaan hattujen teolla. Hän oppii pienen muutoksen siihen suuntaan.
Tuo ei ole totta. Minulla on vähän rahaa jäljellä vaariltani, -
mutta olen piilotellut niitä, kunnes lapsi syntyy.
- Saatteko lapsen? - Eikö Jonathan kertonut sinulle?
- Ei olla vielä juteltu siitä. - En tiennyt teidän kahden olleen...
Rakastavaisia? Emme ole. Useimmat vanhemmat eivät ole rakastavaisia, minun ainakaan.
Tiedän tämän kuulostavan vähän...
Vähän miltä? Vähän vapaalta? Vähän hienolta?
Vähän kuin tavoittelisimme omaa onneamme, vaikka muut sitä eivät tekisikään?
- No... - Lapsia.
Tarkoitan, vaikka tusinaa.
- Hitto, säikäytit minut. - Anteeksi.
Mitä sinä teet?
Nousen joskus ylös ja kävelen ympäriinsä pimeässä.
- Onko se sinusta omituista? - Ei.
En tiedä.
Kaikkialla on pimeää, -
kun sinä ja Clare menette nukkumaan, ja minä olen hereillä.
Se on kuin olisi elossa ja kuollut samaan aikaan, tiedäthän?
Se on kaksipuolinen asia, missä elossa olevat unelmoivat -
ja ihmiset jotka kuolleet -
ovat missä ovat.
Ja minä olen täällä, -
pimeässä ja hiljaisuudessa.
Haluatko vettä?
Toki.
- Saatteko te todellakin lapsen? - Luoja.
En tiedä.
Olemme puhuneet siitä.
Se on jotain mitä hän todella haluaa.
Tykkään Claresta.
Niin minäkin.
- Hei, Lacey. - Nähdään.
- Voimme ottaa sen täältä, jos täytyy. - Täydellistä.
- Torstain mainos, voimme... - Voi paska. Täytyy mennä.
- Voitko sinä? - Hoidan tämän. - Kiitos. - Hei, Jonathan.
''Älä anna sen huolestuttaa sinua, '' sanoi kameramies.
"Jopa De Mille ei voinut nähdä mitään sen lävitse"
Älä anna minun pilata hetkeä, ellei tarina ole aikuistumisesta?
Olet kuullut siitä. Siitä kerrasta, kun katsoin kameraa väärästä päästä.
Muistuta, että kerron sinulle siitä kerrasta, kun katsoin artisokan sydämeen.
- Hei, onko nimesi Dirk? - Ei, olen Jonathan.
Olen pahoillani... Näytät aivan yhdeltä Dirkiltä. Olen Wes.
Hei, Wes.
- Nämä ovat ystäväni Clare ja Bobby. - Ilo tavata, Wes.
Joten, Jonathan, Bobby, näemme myöhemmin.
- Luulin meidän menevän päivälliselle. - Selvä. Nähdään myöhemmin.
Tiedätkö mitä ajattelen? Voiko Clare olla täysin rehellinen sinulle?
- Tarvitset uuden hiustyylin. - Todellako?
Olet erittäin komea, mutta hippityyli ei sovi sinulle.
En tiedä.
- En ole koskaan, ajatellut sitä. - No, minä olen. Ideana olisi -
et näytä omalta itseltäsi tuollaisena. Tiedäthän mitä tarkoitan?
Jos näytät joltain mitä et oikeasti ole, -
voit päätyä väärään ammattiin ja saada vääriä ystäviä, ja ties mitä.
- Voit päätyä elämään jonkun muun elämää. - Minusta tämä on minun elämäni.
- Ei se vaikuta kenenkään muun elämältä. - Lasku.
Mitä mieltä olet?
- Näytän niin.. - Vaaralliselta? Seksikkäältä?
- Pelkistetyltä, valmiina toimintaan? - En ajatellut aivan niin.
Alat joka tapauksessa kääntämään päitä.
Bobby...
- Mistä pidät minussa? - Mitä?
Pidätkö...?
- Pidätkö minusta? - Pidän sinusta. Tietysti pidän sinusta.
Tarkoitan, voisitko...? Tiedätkö, onko sinulla...?
Voi luoja, en voi uskoa sinun pakottavan sanomaan sen.
- Olenko sinusta viehättävä? - Minä...
Ajattelinkin sinun kysyvän sitä.
Ja kyllä, minä... Ehdottomasti pidän.
Hyvä.
Se on hyvä.
No, ei taida olla helppoa tai sivistynyttä tapaa tehdä tätä?
Clare. Ei, kuuntele.
Puhut liikaa, kulta. Ellet pysy hiljaa, tulen järkiini -
ja tajuan kuinka typerää ja itsetuhoista tämä on.
En ole koskaan, tiedäthän -
tehnyt tätä aiemmin.
- Anteeksi, mitä? - En ole koskaan...
Tiedäthän...
- Et koskaan? - En.
- Häiritseekö se sinua? - Ei.
Tarkoitan, tietysti se häiritsee! Jeesus Kristus.
Pitäisi varmaankin lopettaa.
Ehkä.
Koska, tiedäthän...
En ole varmasti kaikkein taitavin.
Voi kulta.
Luulet minun huolestuvat, koska voi olla ettet ole taitava?
- Ajatteletko niin? - En.
Varmaankaan.
No niin, nuorukainen, -
äiti opettaa sinulle pari temppua.
- Hermostuttaako? - Kyllä.
Ei kannata.
Tämä on maailman luonnollisin asia.
Selvä.
Kaikki hyvin.
Anteeksi, että myöhästyin päivälliseltä. Missä kaikki ovat?
Jonnie -
onko kaikki hyvin?
- Oletko kunnossa? - Luultavasti.
- Sinun pitäisi palata Claren luo. - Ei pidä.
En halua jättää sinua yksin.
Sinun pitäisi palata Claren luo.
Todellakin.
Bobby?
- Rakastavaiset, herätys! - En ole täällä. Et nähnyt minua. Olen vain siivooja, olen pahoillani.
- Olit nukkumassa. Peittelimme sinut kahdelta yöllä. - Sammuin taas.
- Hauskaa? - Tavallaan.
- Potentiaalia? - En usko.
- Mitä nyt teemme? Nähdään myöhemmin. - Jonnie!
Se on kaunista. Taidepoikia juoksentelee vielä vapailla markkinoilla.
Ei hätiä. Rakastan teitä.
Mitä sinä täällä teet?
Naapurin äkäpussi kuunteli Mozartia täysillä. En päässyt itkultani karkuun.
Oopperaa?
Clare rakastaa sinua.
- Ja minä Clarea. - Eikö tätä kaikki näytä hieman oudolta?
Ei, kaikki on täydellistä.
Juuri näin.
Bobby, alan tuntea vähän muutakin.
Olet tarpeellinen.
Tanssitaan.
- Ei oopperaan voi tanssia. - Kaikkea voi tanssia.
Mitä teet?
Veljellinen suudelma.
Ei siinä ole mitään pahaa.
Jon? Jonnie?
Clare! Clare, herää!
Mitä?
Jonathan, senkin kusipää! Luoja.
Meidän pitää löytää hänet.
Kulta, ei hän ole kateissa. Hän on lähtenyt.
- Minun vikani. - Se ei ole totta.
Et ymmärrä.
Bobby... Tämä on Jonathanin ongelma.
- Usko minua. - Taisin mokata ja pahoin.
Et ole mokannut mitään.
Et voi tietää sitä.
- Hei, Alice? - Bobby, oletko se sinä, kulta?
En halua huolestuttaa sinua, mutta oletko kuullut mitään Jonathanista?
Totta kai, hän on täällä. Haluatko jutella hänen kanssaan?
Onko? Anna hänelle.
Hän taisi mennä jo nukkumaan.
- Pyydän häntä soittamaan sinulle. - Kerro Claren ja minun olevan kunnossa.
Kyllä minä kerron. Heippa.
Onko täällä hyvä olla?
Täällä pystyn hieman paremmin hengittämään.
Äitisi on opetellut tekemään sinisiä margaritoja.
Kuka haluaisi päättää päivänsä autiomaassa?
Haluaako kukaan päättää päiviään missään?
Se oli liian syvällistä minulle.
- Miltä näyttää? - Hieman minulta itseltäni.
Emme ota puheluita vastaan.
Hyvää lomaa. Juhlikaa kaikki.
Bobby, täällä Alice.
Haluaisin kertoa sinulle jotakin.
Tässä on Clare.
On ihana tavata sinut viimeinkin.
- Kiitos, että tulit. - Kiitos, että sain tulla.
Alice, olen pahoillani.
Alice?
- Olen niin kömpelö. - Hoidan sen.
Ne maksaa kaupassa vain muutaman euron.
Alice.
- Tee minulle jotakin. - Mitä vain. -Halaa minua.
- Kun vain halaat minua. - Selvä.
Kovemmin.
Älä ole niin hellä.
Purista kovemmin. Kovemmin.
Anna minun tuntea, kuin kylkiluuni murtuisivat.
- Ihanaa. - En pysty. En halua satuttaa sinua.
Rakastan sinua.
- Olet enkelini. - Äiti? - Tulen aivan kohta.
- Ottaako joku juomista? - Otan. - Selvä.
Olen pahoillani... No, kaikesta tästä.
On kiva nähdä teidät taas. Kuvittelin vain, -
erilaiset olosuhteet.
- Kaikki on kunnossa. - Ei se haittaa.
Ned, hän oli matkalla.
Hän oli kuin isä minulle. Olisit pitänyt hänestä.
- Varmasti. - Bobby?
Jos haluat perheeni noin kovasti, voin testamentata sen sinulla.
Taitaa olla parempi, että testamenttaan koko elämäni sinulle.
Ole tästä lähtien minä.
Huomenna, kun isäni polttohaudataan, ole hänen poikansa ja minä hänen kaverinsa.
- Palaa tänne ja lohduta äitiä. - Jonathan, lopeta.
Olet parempi ja pätevämpi, kuin minä olen. Joten mene, -
- olemaan heidän poikansa. - Kuuntele minua, pikku paskiainen.
Hän on aina palvonut sinua ja sinä olet vain lähtenyt kävelemään.
Kuinka kehtaatkin puhua hänelle noin.
Mikä sinä olet puhumaan, et tiedä palvomisesta mitään.
Tajuatko? Tiedätkö kuinka paljon minä...?
Rauhoitutaan nyt...
Kuika paljon halusin sinua? Kuinka paljon rakastin sinua, kusipää?
Millainen idiootti olenkaan. Kuinka säälittävää tämä onkaan?
Rakastuin sinuun. Sitten Bobby ilmestyi -
ja rakastuinkin häneen, sitten oletin meidän, -
kolmen pystyvän...
Vitut! Jättäkää minut rauhaan ja menkää sisälle juomaan jotakin.
Clare!
Kuinka voit lähteä sanomatta mitään?
En pystynyt olemaan setä enää. Anna nyt jo olla?
- Clare. - Älä kutsu minua noin. - Mitä, nimelläsikö?
Mitä tekisin ilman Jonathania?
- Mitä oikein kuvittelitte? - Clare, anna nyt jo olla.
Olen raskaana, vitun kusipäät!
Mitä?
- Oletko varma? - Täysin varma!
Sinähän halusit tätä?
Auta minua Jumala.
- Clare. Voi jessus. - Luulitteko?
Kyllä.
Jos se on poika, olisiko sen nimi Ethan tai Trevor?
- Eipäs hätäillä. - Jos se on tyttö, sanotaan sitä ''Clare Jr.''
Yksi Clare perheessä riittää.
- Miten lapsi kutsuu Bobbya ja minua? - En koskaan ajatellut, että ''Isukki.''
Niin kuin ''Isukki 1'' ja ''Isukki 2''?
- Eikö meidän täydy muuttaa? - Aivan.
- Hassu perhe tarvitsee kolmannen makuuhuoneen. - Hassu perhe voi tarvita koko naapuruston.
Jonnekin, missä kaksi kolmesta ei tule psykoottisiksi?
- Aivan. - Miten olisi Cleveland? - Ei! - Muutetaan tänne.
- Toistaisitko? - On liian vaikea kasvattaa lasta kaupungissa.
Mitä luulet?
Entä jos lapsi haluaakin olla, en tiedä, Heidi.
Kuinka paljon hyvyyttä tarvitsemme?
Varttuminen maassa ei tuomitse ketään hyvään käytökseen.
Suurin osa mielenkiintoisimmista murhista tulee hylätyiltä maatiloilta.
Tämä on niin aikuismaista, katsokaa realistisesti.
- Olemme tavallaan aikuisia. - Kuka haluaa, että lapsi pelaa tuolla?
Woodlandin lumivalkoiset otukset.
En halua hänen olevan tekemisissä oravien kanssa. Heillä on personallisuushäiriöitä.
Lopeta!
Tässä talossa on hieno sielu, onko sinusta? Vauvasta?
- Ne on sinun rahojasi. - Ne ovat isoisäni rahoja.
Silti. Sinun täytyy olla omistaja.
Mitä ajattelet?
Sinä todella haluat tätä, haluatko?
Jos haluat. Jos me kaikki haluamme.
En, sinä, Bobby Morrow. Kaunis, hullu poika.
- Haluat tätä ja voin antaa sen sinulle. - Ei, se on meille kaikille.
Nähdään pian, aarteet.
Ajattelin tänne valkoista. Niin kuin Shinto shrine ja voimme ripustaa paperilyhtyjä kaikkialle.
- Olet homoin ihminen ikinä. - Jonkun täytyy olla homo täällä.
- Mitä sinä pidät? - Taidan mennä korjaamaan ikkunan.
Hyvä on. Jonathan, sininen on ystäväsi.
Näethän, sininen on taivaan ja meren väri.
- Kyllä, mutta valkoinen sopii kaikkien kanssa. - Kultaseni, se on talo, eikä vaatekerta.
- Minä menen. - Ei, nuku vain. Minun vuoroni.
Kaikki on hyvin, Bobby hoitaa. On hänen iltansa.
Ellemme pidä aikataulusta kiinni, olemme lopen uupuneita huomenna.
- En välitä. Kaipaan tytärtäni. - Arvaan, ettei kukaan nuku tänään.
Hei, Rebecca. Hei.
Rakas.
- Hei kauniit ja rohkeat. - Missä olet ollut? - Minulla on jotain näytettävää.
- Kylä tarvitsee hienon kahvilan. - Kylä tarvitsee ostoskeskuksen.
Mitä? Se on mahdollisuus.
Missä? Näytä minulle missä.
Keittiö on hyvässä kunnossa, se vain pitää siivota.
Katsokaa, puulattiat.
- Onko tuo termiitti? - Ei. Voi ollakin.
Keksin jo nimenkin.
"The Home Café." Mitä pidätte?
No, se kuulostaa paremmalta, kuin ''kurjuuden ja epätoivon kahvila.''
Ja Jumala sanoi, ''Ruokkikaa ihmiset ja lähettäkää heidät onnellisina yöhön.''
Miten sienilasagne edistyy?
- Kaksi tilausta jäljellä. - Säästä ne Marthalle ja Gilille. - Selvä.
- Te valloititte heidät. - Kiitos Jonathan.
Kulta, olemme kotona. Hän ei näytä iloiselta tänään.
Kokonaiseen tuntiin, en ole saanut yhtään ideaa.
Kulta.
- Huono olo? - Taitaa tulla kipeäksi.
Minun pitää pukeutua ja palata ravintolalle.
Niin. Ja minun pitää kerätä muutama lelu.
- Oletko kunnossa? - Elämäni kunnossa.
Olen näköjään päätynyt äidiksi ja vaimoksi vai mitä?
- Tuo ei ole reilua. - Ei, tuo ei ole reilua.
Ja en voi auttaa asiaan.
Ajattelinkin sinun olevan täällä.
Olen pahoillani.
Et ole tehnyt yhtikäs mitään.
Haluaisin vain kaikkien olevan onnellisia.
- Tiedän. - En voi aina olla tälläinen. Olemme -
vielä vasta alussa.
Bobby, mitä jos minä -
en vain pystyisi tähän?
Kaikki järjestyy. Luota minuun.
Luulen, etten ole -
niin erikoinen. Luulen sen johtuvan hiuksistani.
- Rakastan hiuksiasi. - Tule tänne.
- Voi Bobby! - Voi Mamacita!
- Mitä oletkaan tehnyt! - Meidän pieni kotimme.
Se on niin kaunis!
Tuossa on Ned ja minä! Mistä löysit tämän?
Se on niin hieno.
- Haluan nähdä keittiön. - Tule.
Minä pidän siitä!
Tässä se nyt on. Yasgurin tila, kaikkein pyhin.
Eikö ole vaikea uskoa mitä kaikkea täällä tapahtuikaan? Se vain näyttää...
Mutalammikolta ja lehmänlannalta? Tiedän.
- Tulkaa mukaan! - Ei.
Olen ollut tuossa vedessä ennenkin. Bobby, älä vain laita häntä sinne!
Anna pojille lätäkkö missä leikkiä...
Eivätkö he olekin söpöjä yhdessä?
- Tietyllä, oudolla tavalla. - Mielestäni olet todella rohkea.
- Oikeasti? - Kyllä.
Kun olin ikäisesi, halusin naimisiin ja hankkia perhe.
Muu ei tullut mieleenkään.
Kuule, halusin sitä. Halusin...
Normaalia elämää, kun olin nuori. Halusin aviomiehen ja lapsen...
Luulen, että näin on parempi.
Oikeasti?
Ensin sitä luulee saavuttaneensa kaiken -
ja kohta löytääkin itsensä jostain esikaupungista.
Ei se haittaa. Tai siis, haittaa...
Maailma vain, jotenkin alkaa kutistua ympärille.
Useimmilla naisilla ei ole hajuakaan mihin he ovat ryhtymässä.
Ei niin.
Tuskin kellään on hajua mihin he ovat ryhtymässä, -
ennen kuin he käyvät toimeen.
- Herranen aika. - Miten menee?
- Hieman yksityisyyttä, kiitos. - Et ole yksityisyyttä ennen tarvinnut.
- Kaikki kunnossa? - Ei tässä mitään.
- Mikä tuo on? - Ei mikään.
Näytä.
Se on joku näppylä, luulisin.
Ei, se on mustelma.
- Ehkä. - Varmasti.
- Voitko luvata yhden asian? - Totta kai.
- Älä kerro heille. - En voi...
- Jos olen sairas... - Et ole sairas.
Lupaa sitten minulle?
- Jos se on vain mustelma... - Se on vain mustelma.
Jos löin lonkkani jonnekin, sitä ei tarvitse mainita.
- Se on mustelma. - Selvä, siitä ei tarvitse sitten puhua.
- Selvä. - Hyvä.
- Äiti, onko tuo...? - Isäsi uurna.
Ajattelin, että tulisi oikea hetki.
Jos en nyt anna tätä sinulle, -
minun täytyy ottaa tämä mukaani Phoenixiin. Hän ei olisi halunnut niitä siroteltava Arizonaan.
- Luulin, että sirottelisimme ne tänne. - Tänne?
No, tämähän on kotisi, eikö olekin?
Luulisin.
Mielestäni olisi parasta vain olla sujut sen kanssa. Hän oli vaatimaton mies.
- Hän ei halunnut monimutkaisia seremonioita. - Äiti.
Voin kertoa sinulle, ettei tässä ole sen enempää häntä kuin pari hänen vanhaa kenkää.
Ei vielä. Olen... Ei tänne, eikä nyt. En ole valmis.
No, sitten kun olet.
- Meidän tulisi mennä. - Selvä.
- Rakastan sinua, kulta. - Rakastan sinua myös.
Nähdään kahvilassa.
Näkemiin!
Tiedän. Saitko itsesi likaiseksi? Saitko? Sait itsesi niin likaiseksi.
Tarvitsen jauhetta.
Saitko itsesi likaiseksi? Tiedän, että sait.
- Olet erittäin seksikäs tuollaisena. - Olet todellinen perverssi. Hae jauhetta.
Mitä tapahtui? Sinulla on jotakin kasvoissasi.
Anna minun.
Voit tehdä mitä vain, etkö voikin?
- Minä? En. - Tarkoitan sitä. Voit asua lähiöissä, East Villagessa, maalla.
Se ei taida vaikuttaa sinuun?
En tiedä. En ole koskaan oikeastaan miettinyt sitä.
Valmista tuli.
Kiitti.
Tule tänne. Istu siihen, prinsessa.
Olet outo ja mystinen olento.
- Olen, kuin viimeinen mystinen täällä päin. - Lyön vetoa, että voisit elää Saharalla.
Lyön vetoa, että pystytät vain teltan ja etsit jonkun, joka myy sinulle kamelin.
Tarkoitan sitä. Onko mitään, mitä et voisi tehdä?
En voi olla yksin.
Et?
Et voisi et, vai voisitko?
Hei.
Siunausta vapaapäivälle.
Mietin, olisimmeko maanantasin suljettuna.
- Tunnen hieman syyllisyyttä siitä. - Ei hätää.
Onko se pieni mustelma jo kadonnut?
Tuota, ei.
Anna kun katson.
- Se on se sama. - Anna kun katson.
Näetkö? Se on se sama.
Ei, se on katoamassa.
- Uskotko todella niin? - Ehdottomasti.
Haluatko tanssia?
- Mitä? - Tule.
Jonathan.
Hei.
Olin niin rakastunut sinuun.
Olin rakastunut sinuun myös.
Mutta Bobby on elämäsi rakkaus.
Tiedät, että se ei ole noin yksinkertaista
Se on vain...
Se taitaa olla loppu...
- Tule sänkyyn. - En saa unta.
Haluatko, että nousen ylös?
En.
Jatka vain uniasi.
Hyvää yötä, hullu äiti.
Kaikki näyttää aamulla paremmalta.
- Tulen kaipaamaan sinua. - Se on vain muutama päivä.
- Otat paljon kamaa. - No, hän tarvitsee paljon.
No niin, taidamme olla valmiita.
Joten...
- Bobby, haluatko tulla mukaamme? - En voi.
Bobby.
Haluatko tulla mukaamme?
En.
Selvä.
- Soita minulle. - Varmasti.
- Jooko? - Kyllä.
Olet rohkea nainen, menet äitisi luokse kylään yksin.
Hän ei ole yksin. Rebecca on hänen kanssaan.
Nyt...
Älä huoli, neiti R.
Paras asia Philadelphiassa on, että voit jättää sen -
ja me odotamme täällä, kun tulet takaisin.
Jos olet onnekas ja hyvin...
Meillä on erityinen yllätys odottamassa sinua, kun palaat.
Kulta.
Pojat.
Olkaa kunnolla.
Aina.
Rakastan teitä.
Nukutko?
En oikeastaan pysty.
He eivät ole tulossa takaisin, tiedät sen.
- Tämä on hyvä paikka, vai mitä mieltä olet? - Kyllä, niin on.
Eikö meidän pitäisi sanoa pari sanaa?
Me pääsimme näin pitkälle, isä.
Uskon, että olisit ylpeä tästä. Uskon oikeasti.
- Hei. - Minun olisi pitänyt kirjoittaa jotain.
Ei. Tämä on täydellistä.
Isä, täällä me olemme.
Meidän paikassamme.
Ja myös sinun.
Selvä.
Nyt.
Yksi.
Kaksi.
Kolme.
- Mikä tuo oli? - LSD:tä.
- Ajatusten selkeyttäjä. - Jos jotain pahaa tapahtuu -
kerro vanhemmilleni, että yritin olla kunnolla, mutta se on vain niin hankalaa.
Et ole sekoamassa hautausmaalla? Tarkoitan, että et ole.
Kuolleet ovat myös ihmisiä.
Ihmiset, jotka haluavat samaa, kuin me haluamme.
- Mitä me haluamme? - En tiedä.
Tarkoitan elämäämme, eikö?
Kuten tämä suuren suuri, kaunis, meluisa maailma...
Ja kaikki tuo voi tapahtua.
Kaikki on hyvin, pikkuveli.
Ihmiset rakastavat sinua Minä rakastan sinua.
Ei ole mitään pelättävää.
Olen ajatellut, että meidän pitäisi maalata Rebeccan huone uudelleen.
- Vaikka vaaleanpunaiseksi. - Hän pitäisi siitä. - Mitä mieltä olet? - Selvä.
Hän tuelee vielä takaisin jonainpäivänä.
Tähän taloon tarkoitan.
Se on hänen.
- Oletan, että se on. - Hän ei välttämättä halua sitä, eikö?
Hänellä ei ole välttämättä ideoita mitä tehdä sen kanssa.
Mutta silti se on hänen.
Se on hänen.
Kuule.
Tämä on hyvä paikka laskea minunkin tuhkat?
Varmasti.
Tarkoitan, että ihan miten vain haluat.
- Olet rakentanut meille hyvän kodin. - Tuo ei ole mitä...
Sinä teit sen.
Tuon sinä teit minulle, tiedäthän?
Se on hauskaa, eikö olekin.
Mitä?
Iso, kaunis, meluisa maailma.
Kaikki tuo voi tapahtua.
Niin.
Se on huvittavaa.